Пам’ятки для батьків
Загальні стратегії,  що пропагують позитивну поведінку та подолання труднощів і проблем у поведінці.

•	По можливості, ігноруйте негативну поведінку дитини та концентруйте увагу на позитивних рисах. Діти потребують уваги. Визначаючи позитивні риси в дітях, Ви мотивуєте їх поводити себе так якомога частіше.
•	Мотивуйте позитивну поведінку нагородами. Це можуть бути лише Ваша увага або доброзичливі слова.
•	Критикуйте поведінку, а не людину. Наприклад: "Битися не можна, тому що...",  а не "ти поганий, тому що вступаєш у бійки".
•	Створюйте можливості для навчання.  Наприклад; "Ти розбив  чашку.   Будь-ласка,  не  неси  наступного разу стільки чашок, адже ти бачиш, що їх легко розбити".
Спонукайте дитину зрозуміти, що вона може помилятися, і це не становить загрози для Ваших стосунків із нею, вони не припиняться з причин того, що сталося.
•	Будьте   твердими.   Діти   потребують   почуватися   в безпеці; частково ця безпека створюється знанням "правил".
•	Запобігайте  конфліктної ситуації ще  до  того, як вона загострилася. Краще запобігти конфлікту, аніж вирішувати його.
•	Чітко наголошуйте, чого Ви очікуєте від поведінки дитини та що станеться, якщо вона щось зробить не так.
Не думайте, що діти уявляють, чого Ви хочете від них, а відтак чітко пояснюйте, "що саме" ви хочете, щоб вони зробили. Наприклад, не кажіть "не робіть безлад", а поясніть, що саме з того, що вони виконують, Ви називаєте безладом.
•	Використовуйте   позитивне   мовлення.   Наприклад: замість "Не став туди чашку" скажіть "Постав чашку на стіл, а не на тумбочку". Таке спілкування дозволяє дитині взаємодіяти   у   позитивному   середовищі,   що   підвищує   її самооцінку.
•	Будьте  справедливими  і  надавайте  дітям  можливість розповідати свої історії. Діти часто відчувають себе жертвами і безсилими,  вони повинні впевнитися в можливості стосунків із людьми, які їх не експлуатують.
•	Вмотивовуйте позитивну поведінку дітей позитивними словами. Помічайте речі, які діти виконують добре. Позитивна реакція на сильні сторони дитини підвищує її самооцінку.
•	Дозволяйте дитині брати на себе відповідальність за благополуччя   інших.   Це   підвищує   значимість   досягнень дитини та ЇЇ самооцінку.
•	Підвищуйте почуття самоконтролю у дитини. Робіть це  через  надання їй  можливості  вибирати  та  приймати рішення,  хоча не завжди доречно залишати за дитиною останнє   слово.   Це   підвищує   почуття  дитини   про   відповідальність за своє життя та зменшує почуття безпомічності та вразливості.  У такий спосіб дитина зрозуміє,  що вона може отримати те, що потрібно, без "загравань".
•	Слухайте дитину та співчувайте її почуттям / думкам, які дитина висловлює (або які, на Вашу думку, вона переживає), навіть якщо Ви не згодні з ними. Це дозволяє дитині   зрозуміти,   що  Ви  цікавитеся  її  життям,   що  Ви справедливі,   що   їй   не   потрібно   "загравати",   щоб   бути почутою або отримати те, чого вона прагне.
•	Приблизьте дитину до себе, виведіть її з небезпечної ситуації.   Хоча  відсторонення  від  дитини  на   певний  час може   мати   позитивний   вплив,   однією   з   проблем   використання  цього   методу  є  те,   що  ним  можна   збільшити відчуття ізольованості та відторгнення дитини. Краще приблизити дитину до себе, аніж відштовхнути її, виводячи з небезпечної ситуації.  Наприклад,  якщо виникла бійка, краще запропонувати дитині піти разом з Вами, аніж відсилати її за чимось.
•	Не   перебільшуйте  з  покараннями.  Запитайте   себе (тільки чесно!), якби Ви були дитиною, чи здалося б Вам таке покарання справедливим?
•	Виходьте із складних ситуацій за допомогою гумору.
Проте   жарти   не   повинні   доходити   до   висміювання   або приниження дитини.
•	Вибачайтеся. Якщо Ви помилилися, якщо це доречно, то поясніть, чому Ви повелися саме так. Це показує дитині, що помилятися  - - це нормально,  але також  і те,  що на помилках   потрібно   вчитися.   Така   поведінка   сприятиме встановленню довіри і поваги.

ПАМ'ЯТАЙТЕ!

•	 Ви — доросла людина! Не втрачайте терпіння!