1. Покарання не має шкодити здоров’ю – ні фізичному, ні психічному. Більше того, покарання має бути корисним.
2. Якщо є сумніви, карати чи не карати — не карайте. Навіть якщо вже зрозуміли, що ви м'які, довірливі і нерішучі. Ніякої «профілактики», ніяких покарань «про всяк випадок».
3. За один раз — одне покарання, навіть якщо поганих вчинків відразу скоєно
багато, покарання може бути суворим, але тільки одне, за все відразу, а не по
одному — за кожний вчинок. «Салат» із покарань — це «страва» не для дитячої
душі!
Покарання — не за рахунок любові, щоб не сталося! Не залишайте дитину без нагороди і любові, на які вона заслуговує.
4. Краще зовсім не карати, ніж карати із запізненням. Деякі батьки карають
дитину за погані вчинки, коли вже настав час, забуваючи про те, що навіть в суворих дорослих законах беруть до уваги строк давності правопорушень.
5. Покараний  - пробачений. Інцидент вичерпано. Сторінка перегорнута, як не
було нічого. Про старі гріхи — жодного слова. Не заважайте починати життя
спочатку!
6. Без приниження. Щоб не сталося, якою б не була провина, покарання не
має сприйматися дитиною як велич Вашої сили над ЇЇ слабкістю, як приниження,
Якщо дитина вважає, що ви — не праві, покарання буде діяти лише в протилежний бік.
7. Дитина не має боятися покарання.

Не покарання має боятися дитина,
не гніву вашого,
а вашого засмучення.

Знайти «ключик» до кожної дитини — найважливіша річ у вихованні!